Стефан Маларме
Дарът на стихотворението

Превод от френски: Кирил Кадийски, —

chitanka.info

Аз нося ти детето на нощ от Идумея[1]!

През скрежните прозорци, изпречени пред нея,

през мътните от злато и сладък дъх стъкла

с окървавени, бледи, проскубани крила

връз ангелската лампа в миг връхлетя зората.

Щом святия подарък поднесе на бащата,

показал се с враждебна усмивка на уста —

изтръпна тази синя, безплодна самота.

О, люлката! С детето — в нозете ви студени е

невинността! — срещни ти ужасното рождение:

виоли, клавесини в гласа ти се таят,

защо със сухи пръсти не стиснеш свойта гръд,

отдето белотата сибилска са поели

безброй уста, за девствен лазур изнемощели?

[1] Област в Южна Палестина; мястото, където се развива действието на поемата Иродиада. — Б.пр. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.